Prekleto. Predolgo sem čakal. -Prosim, storite kaj! Storite kaj!
Nisi je mogel rešiti.
Sam se odloči, ali boš spet jemal tablete.
Misliš, da se lahko popravim? -Vedeti moram,
ali se najina zveza lahko obnese.
Daj, da vidim.
V redu je.
Prišlo bo do okužbe.
Saj ne boš ... Boš.
Nikar ... -V redu je. Ljubim te.
Kaj zdaj?
Vse je odlično. Ni se nama treba pogovoriti o tem.
Ne, mislil sem dobesedno. Kaj bova zdaj?
Lahko napraviva zajtrk. Lahko greva bovlat.
Lahko ostaneva tukaj.
Domov se moram iti obleč in potem v službo.
To je torej to?
Upam, da je to začetek tega.
Jaz tudi.
Novega pomočnika imaš. Možno je, da ne najde stikala za luč.
Prosim? -Dr. Cuddy? -Ne, pač pa varuška dr. Cuddy.
Slabo se počuti, zato danes ne bo prišla.
Upam, da ni nič hujšega. Jo lahko vprašate, ali ... -Ne morem.
Zaklenjena je v kopalnici. Grozen virus razsaja. Kaj je narobe?
Oprostite, ker jo motim, a je v zvezi z dr. Richardsonom.
Najbrž ima isto trebušno gripo. Bruhal je v operacijski
in ne vem točno, kako bi želela ... -Samo trenutek.
Govoril sem z dr. Cuddy in želi, da storite tri reči: pošljite ga domov,
sterilizirajte operacijsko in uporabljajte svoje možgane.
Bruhanje je tako zelo pomembno.
Potem se mi nikamor ne mudi.
Toda za katerikoli 'kaj zdaj' se bova odločila, bo to potem, ko se skopaš.
Tukaj je eden. 25-letni moški z omrtvičenimi nogami
in govorno motnjo, tri ... -Je kdo videl Housa? -10 zjutraj je.
Skrbelo bi me, če bi bil tukaj. 25-letni ... -Včeraj je bil
precej skrušen, potem ko mu je umrla pacientka. -Ni mu prvič.
Vsi smo to že doživeli. Velik fant je. -Nisi ga videl.
Najbolje, kar lahko storimo zanj, je, da mu najdemo novo težko uganko.
Spet smo pri mojem 25-letniku ... -Edina si, ki pred seboj nima
morebitnega primera. -Nisem še našla primernega.
A, tako. Mislil sem, da zato, ker zaradi dopusta ne bi imela
časa za natančen pregled primera. -Nič nisem rekel. -Res ni.
Na Housovi mizi sem videl ovojnico s tvojim imenom, torej sem jo, jasno,
s pomočjo pare odprl. -Kaj ti je? Tako jo odpreš, če hočeš to prikriti.
Zato sem jo preprosto raztrgal. Nam boš povedala, kam greš?
Sliši se kot ne.
Povsod so koščki stekla. Nisi mogel lepo odložiti ogledala?
Nisem bil prave volje.
Takoj se vrnem. -Ne oglasi se. -Mogoče je kaj pomebnega.
To je pomembno.
V tem trenutku sva midva bolj pomembna od tega, kar se dogaja v bolnišnici.
Predlagam, da izklopiva telefone in si vzameva jutro zase.
Naj bo. Izklopit ga grem. -Hvala.
Raztresena si. -Nisem. -Pač. Izklopila si telefon,
a se še vedno sprašuješ: 'Kaj bi lahko bilo?
Kakšna sila bo porušila bolnišnico, če si bom vzela prosto jutro?'
Oprosti. Kliniki se obeta zmanjšano financiranje s strani države.
Tehnik Jeffrey je vložil 12. pritožbo, Richardson grozi,
da bo dal odpoved, ker je že teden dni
praktično zapornik v bolnišnici. -Richardson? -Nevrokirurg.
Edini je, ki ga imam, zato mora biti znotraj stavbe
ves čas, sicer bolnišnica tehnično ni medicinski center prve stopnje.
Kar pomeni? -Zaprtje urgence, premestitev pacientov z intenzivne ...
Nehaj. Obrni se. -Zakaj? -Sprostiti se moraš.
Kam greva? -Pripravil ti bom čarobno kopel
z veliko mehurčki in vzhodnjaškimi začimbami
in viagro, ekstazijem ... Stvarmi, ki te preporodijo.
Toda potrebujem samoto, da bom lahko izpustil svojo ustvarjalnost na plan.
Prosim? -Zanimivo dejstvo. Si vedel, da če nimamo nevrokirurga v stavbi,
da se bodo vsi kužki na svetu zadušili z mladiči? -Ja.
Dobil si sporočilo od Trinajst. -Zakaj nimamo pet nevrokirurgov?
Imeli smo tri, a je šel Kapur v pokoj, Nichols pa ravnokar na hčerino poroko.
Dobra novica. Naslednjih 16 ur si ti novi nevrokirurg.
Nisem nevrokirurg. -Kar bi bilo pomembno, če bi moral opraviti
kakšen nevrološki poseg. -House, v bolnišnici so možnosti
za nevrološki poseg višje kot drugod. -Če pripeljejo koga s poškodbo
možganov ali hrbtenice, jih preusmeri v najbližjo bolnišnico.
Ti moraš le biti prisoten in skrbeti, da bo urgenca odprta.
To je administrativna težava, ne medicinska. -House, kje si?
Super. Lepo, da se strinjaš.
Vsi sistemi so nared!
Zakaj greš v Rim? V tvoji omarici sem našel podatke o letu.
Všeč mi je, da vsi mislijo, da sem tako otročja, da pričakujem
trohico zasebnosti. -Jutri greš. Kaj je tako nujnega v Rimu?
Menda želijo porušiti Kolosej in tam zgraditi bar s karaokami.
Medicinski center Buona Speranza v Rimu raziskuje Huntingotonovo
bolezen. -Res, obožujem petje. -Vem, da izvajajo fetusno-živčne
transplantacije in da njihovi subjekti tvegajo lobanjske krvavitve.
Zdaj ni čas za to. Ta raziskava je v začetni fazi. Tvoja bolezen tudi.
Prebereš moje sporočilo. Brskaš po moji omarici,
za konec pa mi pridigaš o mojih življenjskih odločitvah?
Skrbi me zate. -Potem pa ti nimam kaj očitati.
Kako, točno, bi opredelila tole?
Še vedno je lahko svobodno in zabavno, če hočeš. -Svobodno?
Misliš, da se hočem videvati z drugimi? -Tudi zate je bilo včeraj čustveno.
Oba sva izgubila tisto pacientko. Videla sva, kako so ljudje umirali.
Sem sem prišel po vikodin, ti si pustila zaročenca in prišla sem.
Česar ne obžalujem. -Pravim le, da si naglo reagirala.
Ne počni tega. Zakaj moraš analizirati stvari do obisti?
Zakaj ne moreš preprosto uživati? -Prav imaš.
Pripravil sem močno kopel brez skrivnosti.
House. -Ja. -Kopel s skrivnostmi ...
Peče moje damske dele telesa. -Kako, misliš, se počuti moj zadnjik?
Če peče, potem deluje. -Greva lahko ven? -Čakal sem, da boš rekla.
Bi lahko govoril z dr. Jankowskim?
Ne, ni mi ga treba motiti na Bermudih. -Je vse v redu?
Telefon dr. Cuddy je izklopljen, potrebujem pa nevrokirurga,
ki bi danes zamenjal dr. Richardsona, sicer bo po njej. -Jaz sem nevrokirurg.
Ne, niste. -Večkrat sem zarezal v človeško glavo ... -Opravili ste
pripravništvo iz nevrokirurgije, a niste nikoli bili specializant.
Šele dva dni delate tukaj. Kako ... -Dr. Cuddy mi je najprej naročila,
da dodobra spoznam ekipo dr. Housa in naj ne verjamem ničemur,
kar mi povedo.
Jaz nisem nevrokirurg?
In voila! Za prvo jed
sem oluščil nekaj mladih klasov koruze,
zraven pa dodal izbrane vrste eksotičnega mesa za zajtrk
v čilijevi omaki. -In druga jed?
Grozdna jagoda. Da si boš sčistila nebo.
Kar je po svoje potrata, ker ni tretje jedi.
Vesela sem, da sva ostala. Tole je dejansko še kar dobro.
Vedno vem, kadar lažeš. Vedno.
Spala sem s cimro na faksu. -Laž. -Resnica.
Vidi se. -Kako? -Najprej priznaj, da si lagala. -Prav, lagala sem.
Moja spolna zgodovina je dolgočasna in predvidljiva. Kako se vidi?
Če ti povem, kako se vidi, se boš tega znebila in ne bom videl.
Potem pa mi ti povej nekaj o sebi, česar ne vem. -Čeprav mi nisi
povedala česa, kar ne bi že vedel. -Ne bodi tako zelo logičen
in mi povej.
Imel sem intimno razmerje s tvojo fotografijo.
Pravzaprav z nogavico in s fotografijo. -Vem.
Zlagal sem se. -Fotografiral si me kot Trnuljčico na Noč čarovnic.
Lulat moram.
Ha! Vidi se. Dejansko moram kakat.
Kaj? -Cuddyjin pomočnik se je odločil uporabiti svoje možgane.
Kdo mu je vbil to butasto idejo v glavo? -Mogoče bi lahko
tudi ti upošteval ta nasvet. -Oddelek za javno zdravje je obvestil,
da v stavbi ni nobenega nevrokirurga. Rekel je, da tako veleva zakon,
in zakon res veleva tako. -Situacijo imaš torej pod nadzorom.
Ne. Nimam je. Veš, da je nimam. Ko se prikažejo iz Oddelka,
bodo zaprli urgenco. Tega ni možno popraviti, House. -Super. Verjamem,
da boš zmogel rešiti težavo.
Poklicala sem vsakega nevrokirurga v krogu 70 km - nič.
Mislim, da nas House samo preizkuša. -Vedno nas. -V vsakem primeru
imamo težavo. -Ni naša težava. Zakaj je Housova? -Kje je Cuddy?
Ali to prijavimo in zaprejo polovico bolnišnice
ali prikrijemo in tvegamo, da zaprejo celotno bolnišnico.
Ali gremo po Richardsona. -Bolan je. -Mi pa zdravniki. Zdravimo ljudi.
Žrebamo?
Jih lahko odprem? -Samo malo. Dobro. Iztegni roko.
Vedno sem hotel odpreti steklenico šampanjca z mečem. Stopi za mano.
Dobro ...
Ja!
Mislim, da mi je rahlo spodletelo.
Še dobro, da imam zaboj.
House, odpri. Pogovoriti se morava.
Spusti ga noter. -Ne. -House! -Ignorirajva ga, odšel bo.
House!
Mislim, da je končno šel.
Ampak če slučajno ni, kaj lahko počneva,
pri čemer nama ni treba govoriti?
Vklopila si moje zvonjenje! -Vem, da si tam. Slišim zvonjenje.
Spusti ga noter. -Ne! Kot klatež je.
Vse bo pojedel in sral po tleh.
Zdravo. Tukaj je Gregory House. Trenutno se ne morem javiti,
zato pustite sporočilo. Če kliče Wilson, sem v redu,
ne razmišljam o samomoru, ne jemljem tablet
in dobro prenašam izgubo svoje zadnje pacientke.
Preživi dan brez skrbi. -House ...
Ne moreš se ne pojaviti v službi. Kaj bo Cuddy rekla?
Če je to še vedno Wilson ... Dala mi je prost dan. Jutri tudi.
Dobro, mogoče jutri ne. Danes pa. V redu sem.
Zdaj pa odidi.
Če te jutri ne bo, se vrnem.
Edini nevrokirurg ste, ki ga imamo. Potrpite
in se vrnite v bolnišnico. -Ne bo vam treba operirati.
Spravita školjko tja, sicer me ne bosta spravila iz sobe.
Grem po vedro. -Ne razumeta. Jedel sem pokvarjen suši. Bolan sem.
Odidita. -Lahko dobite prometazin proti slabosti. -Sem ga že vzel.
Trimetobenzamid tudi. -Mogoče ni zastrupitev s hrano.
Zaradi tega ima poškodovano želodčno sluznico. Dokler se ne zaceli,
ne bo nič delovalo. -Torej moramo zdraviti tako to kot slabost.
In karkoli je narobe z njim. -Damo mu ondansetron
in prostaglandine. -Nič od tega dvojega ne bo zdravilo možne
osnovne bolezni. -Pa kaj? Ni naš pacient. Bolnišnica je.
Slišim vaju.
Precej obupani ste, mar ne? Bi bili pripravljeni vzeti
precej tvegano zdravilo, če bi odpravilo vse vaše taževe?
Zakaj ga nisi spustil noter?
Medtem ko sva seksala, si premišljevala o Wilsonu?
Super! Jaz tudi. -Skrival si me pred njim.
Zakaj? -Nisem te skrival. Ščitil sem tvojo zasebnost.
Nisem vedel, če si že pripravljena javno razkriti, da sva skupaj.
Zakaj bi počela vse to, če bi hotela to zadržati zase?
Nikoli nisem niti vprašala.
Mogoče ti še nisi pripravljen.
Si prebrala seznam stranskih učinkov tistih zdravil? Lahko mu zrušiva
krvni tlak. -Vse je tiho, torej najbrž bruha. -Kaj, če mu škodujeva?
Poglej širše, pomagava bolnišnici. Ko bo nared za odhod v bolnišnico,
ga bomo lahko testirali za karkoli hočeš. Ne bodi punčka in premakni.
Me boš vprašal o raziskavi Huntingtonove in s tem mislim:
mi boš povedal svoje mnenje? -Ne. Me pa nekaj drugega muči.
Boš seksala z mano? -Kaj?
Ta raziskava pomeni, da odhajaš takoj. Nisem igral na polno.
Roki so se spremenili.
Ta zadeva je odlična. -Boste lahko prišli do bolnišnice?
Tista svetilka je svetleča. Mislim, kako se sveti, je ...
Svetleča. -Najbrž eden od stranskih učinkov zdravil. -Komu mar, gremo.
Kaj počneš? -Misliš, da se ne upam javno razkriti?
Dokazal bom, da se motiš. -S stativom? -Z domačim porničem.
Poslala ga bova Wilsonu. Vsi bomo pridobili. Ponovila bova vajo,
on pa se bo mogoče še česa naučil.
Sliši se, kot da nekdo skuša vdreti.
Najbrž ni nič. Ostani tukaj.
Živjo. -Si se zataknil? Smola. Videti je boleče.
Kamilice ali angleški zajtrk? -Lahko nehaš tečnariti
in me izvlečeš? -Prej nisi prejel mojega sporočila?
Sem. A kot mi je nekdo nekoč rekel, vsi lažejo. -Nič mi ne manjka.
Doma sem, uživam. -Tvoja pacientka je umrla,
ignoriraš moje klice in nočeš odpreti vrat.
Po mojem mečeš stran leto brez zdravil. -Ali pa te ignoriram
zaradi česa drugega. Seksa s svojim dekletom.
Me lahko prosim spustiš noter?
Hvala. In od kdaj praviš cipam dekleta?
Ni cipa. -Kaj pa ... Resno?
Prva črka je C, konča se z uddy. -Koliko vikodinov si vzel?
Resno ti pravim. Cuddy in jaz sva zdaj Cuddy in jaz.
Naj te ne skrbi. Skoraj vsi zasvojenci nekajkrat spet začnejo jemati.
V moji spalnici je.
Haluciniraš, House. -Štručka, družbo imava.
Zenice so normalne. Pulz je normalen. -Še bolje.
Oboje je naravnost krasno. Ne jemljem tablet. -Zakaj si lagal o Cuddy?
Da bi nekaj povedal. Najbrž nekaj, s čimer bi te utišal.
Zdiš se v redu. Hočeš, da ostanem? Kot običajno
se lahko pretvarjam, da rad gledam dirke pošastnih tovornjakov,
če se boš zato bolje počutil. -Ne. Pojdi.
House, lahko bi umrl. Pacientka ti je umrla v naročju. Ne bi smel
biti sam. -Vem. Zato sem poklical cipo. Zdaj pa odidi.
Ker bom zate moral doplačati. -Si res v redu? -Boš spet vdrl?
Preveril si moj pulz, zenice. Poslal ti bom vzorec urina.
Kako da vaju nisem nikoli spoznal? Sta najboljša ... Družba.
Vesta, da fluorescenčne luči migljajo z isto frekvenco kot človeški možgani?
Vsakdo lahko vidi, da ni zmožen operirati možganov.
Kaj mu je? -Visok krvni sladkor. Ko bo rehidriran, bo spet vse v redu.
Kakšno olajšanje. -Hvalabogu. Z OJZ pridejo čez 20 minut.
Kaj mu je? -Visok krvni sladkor. Rekli ste. -Chase je v laboratoriju.
Možnosti sta hepatitis in čir na prebavilih.
Je torej danes res tvoj zadnji dan? -Jutri imam let.
Kako dolg dopust boš vzela? -Odvisno. -Od raziskave. Sliši se tvegano.
Bla, bla. Misliš, da bi bilo bolje, da ne bi šla. Sporočilo slišano.
Ne. Odobravam to. Živeti hitro in umreti mlad je zanič.
Če imaš priložnost ozdraveti, dobro zate.
Wilsona sem pripeljal, da bi se razkrila, kot si zahtevala.
Silila sem te. Wilson te je silil.
Če boš v to prisiljen, ne bo delovalo.
Boš kaj rekel na to?
Greva igrat.
Mu je bolje? -Aha. -Spet mi lažete, mar ne? -Aha.
Potem smo v velkih težavah. Nam ni treba povedati ... -Sranje.
Dr. Richardson se pripravlja na operacijo. -Govoriti moram z njim.
Pripravlja se na operacijo. -Ste že rekli. Potrditi moram,
da je res to on in da je nevrokirurg z licenco. -Njegova izkaznica.
Lahko ga vidite. -Vseeno bi govoril z njim. -Umili so se že.
Pacientovo anestezijo bi morali spet prilagoditi.
Zakaj ste javili, da ga ni? -Najbrž sem napak razumel.
Zakaj ... Zakaj je tukaj tako vroče?
Woodstock, draga. -Je zadet? -Ne. Precej prepričani smo, da ima ...
Gotovo imate razlago, a me ne zanima.
V bolnišnici morate imeti zdravnika, ki obvlada nevrokirurgijo.
Povejte nadzornemu zdravniku, naj preusmeri vse rešilce drugam
in začnite klicati druge bolnišnice, če lahko sprejmejo vaše paciente
z intenzivne nege. Ta oddelka se bosta zaprla.
'Oblikovanje' za pet točk. -Imam. -'Slišati'. -Imam. -'Ljubezen'.
Nisi videl ljubezni. -Precej osebno si vzela moje pomanjkanje poznavanja
družabnih iger. -Zakaj mi nisi rekel, da me ljubiš?
Ni nekoč, pred dvema urama, pametna ženska rekla:
'Zakaj moraš analizirati stvari do obisti? Uživaj.'
Rekla sem, da te ljubim. Nisi mi vrnil besed. Saj ne misliš,
da me ne bi smelo skrbeti? -Ne. Besede niso pomembne, dejanja pač.
Ostal boš pri svojem. Ne moreš reči ... -Ne. -Zakaj?
Ker sem pozabil vzeti M. LJUBI TE.
Ljubi. Eno točko dobiš. Eno.
Izvidi kažejo, da je negativen na vse. Vsaj eden mora biti napačen.
Ni pomembno. Urgenca in intenzivna sta napol prazni in povsod so ljudje
v oblekah. Konec je. -Saj veš, da še imamo bolnega pacienta.
In sicer možaka, ki sedi tik za tabo in se spet slači.
Samo malo. Sedite in se umirite.
Do zdaj bi že moral biti bolje. -Pa vendar nisem.
Kaj če njegovo vedenje ni stranski učinek ondansetrona?
Kaj, če je simptom? -Hvala. Kaj povzroča delirij in slabost?
Za več dni je obtičal v bolnišnici. Nihče drug ni bolan, torej ni okoljsko.
Nisem obtičal, izmuznil sem se ven.
Svoboda je moja pravica ob rojstvu. -Kam ste šli? -Na festival morske hrane.
Sranje. Tam strežejo hrano v tisočerih kombinacijah.
Celo leto smo lahko tukaj. -Ste jedli rakce?
Rakovice? Jastoga? In ... -Vse, kar je bilo videti dobro.
Ste pojedli kaj iker? Majcena jajčeca? -Njami!
Jajčeca krastače povzročajo slabost in zaradi njih lahko postaneš zadet.
Če imam prav, protistrup hitro učinkuje. Če bo dovolj dolgo ostal oblečen,
bodo verjeli, da je delujoč nevrokirurg.
Francija. In ne Pariz ali Riviera, ampak nekje v Normandiji.
Otok je, podvrženem plimovanju. Vsi, ki ne bivajo v majhnih gostiščih,
morajo oditi, preden pride plima. 900-letno utrdbo imaš samo zase.
Otok se imenuje ... -Mont Saint-Michel?
Točno. Si že bil tam? -Ne. Imam pa precej jasno sliko, kako je videti.
Kako si vedel? -Imela si ga kot ohranjevalnik namizja. -Pred leti.
Najbrž se ti zasidra v spomin. Žal ne moreva odleteti neposredno
v Normandijo, a v Londonu se na prestop čaka le dve uri.
O čem govoriš? -Vse ti piše. Samo klikneš 'potrdi' in jutri
ob tem času bova jedla rogljičke in žalili naju bodo smrdljivci.
Ne skrbi. Uporabil sem Wilsonovo kreditno kartico. -Ne morem.
Hecam se. Uporabil sem tvojo kreditno kartico. -House ...
Bolnišnica ne potrebuje tvojega telesa. Jaz pa ga. -Moja hči tudi.
Lahko gre zraven. Ali k babici. -To je noro.
Prekineš svojo zaroko, urnika pa nočeš prilagoditi.
Ne morem. Ne jutri.
Za konec tedna čez 14 dni pa. Če bo Rachel pri moji mami,
bom potrebovala čas za pripravo. -Velja.
Kaj, če ne bo delovalo in bom za zmeraj ostal takšen?
Protistrup učinkuje hitro. Če imamo prav, boste zdaj zdaj
takšni kot prej. -Dolgočasen sem bil. Lahko ostanem takšen kot zdaj?
Lezite nazaj in ne odpenjajte si gumbov.
Oprosti, ker sem prebral sporočilo in ti pogledal v omarico. -Tukaj se
takih stvari navadiš. -Gre kdo s tabo v Rim? -Ali me tako sprašuješ,
če se s kom videvam? -Upam, da se. Upam, da imaš koga, ki bo šel s tabo.
Če je mene strah glede tega, kako je šele tebi? Moraš imeti
nekoga ob sebi. Če hočeš, lahko pridem za nekaj dni. Prijatelja.
Cenim to, a mislim, da mi ne bo nič manjkalo.
Ubrala sva daljšo pot do prijateljstva, ne?
Vsi smo jo.
Hvala ti. Za vse. -Hvala tudi tebi.
Se vidiva jutri.
Res moram iti.
Vem.
Kaj je narobe?
Tole se ne bo obneslo.
To je to? Ne moreš reči tega in utihniti. -Povedal sem dejstvo.
To ni predlog, o katerem se da razpravljati.
Ker vidiš prihodnost. -Ne, vidim pa preteklost.
In ti se boš spominjala vseh groznih stvari, ki sem ti jih naredil,
in se skušala prepričati, da sem se spremenil.
Jaz pa bom začel ponavljati tiste grozne stvari, ker se nisem spremenil.
Naposled boš spoznala, da ...
Da sem nora izbira za nekoga z otrokom. In od tam naprej
je le majhen korak do neizogibnega zaključka, da je bilo vse to ...
Napaka. Povej mi, če kaj od tega ni res.
V bolnišnici Mercy nimajo dovolj prostora na intenzivni, zato ...
Ne skrbite. Želeli ste govoriti z dr. Richardsonom,
našim nevrokirurgom? -Žal mi je, da sva se spoznala v tako težkih
okoliščinah. Upam, da boste nemudoma spet odprli urgenco in intenzivno nego.
Nesrečen primer zastrupitve. Dr. Richardsona smo pozdravili
in pripravljen je, da spet začne z delom.
S kazalcem se dotaknite svojega nosa in povejte, kako zdravite
možgansko udarnino. -Iskal bi edem in herniacijo velikih možganov.
Dobro. Izboljšajte se.
Pozno boste pokonci. Naslednjič ne bodite odgovorni. Torta?
Taub je predlagal majhno zabavo, da se primerno poslovimo.
Pri takih rečeh ga prevzamejo čustva. -Ne bi mu smela pokazati jošk.
Ko si že to omenila ... Danes sem te vprašal, ali bi seksala z mano.
Tvoj pogled je lahko pomenil le odločen ne.
Po drugi strani pa bi bil brezbrižen, če tega ne bi potrdil.
Vidiš? Isti pogled. Če prvič ni pomenil ne, torej ... -Ne.
Ne. Ne. Ne. -Dobro. Ne silim te. -Ali ta način sploh kdaj deluje?
Vsaj enkrat.
Dobivam mešane signale. -Se vidiva na torti.
Strah te je le takrat, ko si srečen. Samo ne pričakuješ,
da bo trajalo. -Ker tudi ne traja. -Ne veš tega.
Delal sem ti grozne stvari in spet ti jih bom delal.
Toda zaradi neumnega trenutka z umirajočim dekletom in ruševinami
misliš, da sem se zmožen spremeniti. Povej mi, kaj od tega ni res.
Nočem, da se spremeniš. Vem, da si pokvarjen.
Vem, da boš za vedno pokvarjen. Toda si najbolj neverjeten človek,
kar sem jih kdaj poznala.
Vedno boš najbolj neverjeten človek, kar sem jih kdaj poznala.
Razen če me misliš zapustiti, zdaj grem domov.
Ljubim te.
Kje je Trinajst? -Mislim, da ne bo prišla. -Kaj se dogaja?
Ne gre v Rim. -Si je premislila? -Poklical sem v Rim, da bi izvedel,
kdaj jo bodo operirali. -Zakaj ... -Ni pomembno. Skratka,
sploh ne sodeluje v raziskavi. Niso še slišali zanjo.
Ves dan nam je lagala. -Si poskusil ...
Obe njeni telefonski liniji sta izklopljeni. Izginila je kot kafra.
Krasno bo. -Ja.
Prevod: Tagasalin Priredba: gapEEEcar